Mérési és megbízhatósági problémák a területi statisztikában - Katona Tamás (SZTE Gazdaságtudományi Kar közleményei, 2000)
A régiók versenyképességéről szóló vita a magyar gazdaságfejlesztés egyik legaktuálisabb kérdését veti fel. Hogyan illeszkedhet a régiók gazdasága a nemzetgazdasághoz, hogyan illeszkedik á régiók gazdasága más régiókéhoz; a magyar régiók egymással, vagy közép-európai, esetleg általában európai régiókkal vannak-e versenyben. Felmerül a kérdés, hogy ehhez á témakörhöz miként szólhat hozzá a statisztika. Mivel a statisztika a mérések, az összehasonlítások tudománya, abban segíthet, hogy kvantifikálható legyen a versenyképesség; természetesen a lehetséges keretek között. A régiók versenyképességének vizsgálatára két eltérő módszert alkalmaznak a statisztikában; az egyik megpróbálja lehetőleg egyetlen mutatóval jellemezni a helyzetet. Ennek a módszernek természetesen számos hibája van, hiszen így nehéz árnyalt képet adni bonyolult összefüggésekről. A másik elterjedt módszer szerint több statisztikai mutató alkalmazásával lehet adott helyzetet jellemezni, és sorrendet felállítani. Ennek a megoldásnak kétségtelen előnye az árnyaltabb kép felrajzolásának lehetősége. Hátránya többek között, hogy nehezebb mindenki számára világos és elfogadható sorrendet létrehozni az érintett megfigyelési egységek között. A statisztikai rendszer képes arra, hogy hozzásegítse a régiókat helyzetük megítéléséhez, országon belüli és az Európai Unióban elfoglalt pozíciójuk felismeréséhez. Ez nem jelenti azt, hogy a statisztikának ne lennének még bőven feladatai az európai szintű területi statisztika kiteljesítésében. Ugyanakkor az is megállapítható, hogy a versenyképesség komplexebb kategória annál, mint amit viszonylag egyszerűen lehet kvantifikálni. Természetesen ettől még a statisztikai közelítés lehetséges, és az általánosan elfogadott egy főre eső GDP érték a régiók szintjén jói tükrözi a versenyképességet. One of the most debated issues concerning development of the Hungarian economy concerns the competitiveness of regions. Major issues include fit of regional economies with the national economy and fit of regional economies with each other. It is also prudent to ask if Hungarian regions are competing among themselves or if competition emanates from the wider CEE region, or maybe from the whole of Europe. These are questions which might be answered by statistical analysis. As the science of quantification and comparison, the obvious contribution of statistical analysis would be quantification of competitiveness, in as much as this relates to viable enterprises. In statistics two general methods are used to analyse the competitiveness of regions. One method attempts to characterise the situation with one single index. This method has of course several shortcomings; primarily it is unable to represent the finer shades of a more complex situation. The other approach relies on several statistical indicators to characterise a situation and to establish an order. This method enables clearer presentation of a situation to emerge. The main drawback is that by following this method it is more difficult to establish an order among observed units, which is generally acceptable. A statistical system is a useful tool for the economic situation of regions to be evaluated both within their own country and in the EU. It may be a long time before the potential of European regional statistics is fully exploited. Furthermore, competitiveness is also too complex a category to be easily quantified. Nevertheless the statistical approach is not be ruled out and certainly the generally accepted GDP/capita figures for a given region offer a reasonable approximation of competitiveness.