A tanulás eredményességét befolyásoló pszichikus és környezeti tényezők (Pedagógiai Értékelési Konferencia, 2011)
Napjainkban egyre több pedagógiai kutatás foglalkozik a tanulás eredményessége, a különböző személyiségbeli (pl. motivációs, affektív) és környezeti (pl. családi háttér, iskolai légkör) tényezők kapcsolatrendszerével, felismerve annak fontosságát, hogy a tanulás eredményességének elemzésekor nem elegendő kizárólag a kognitív területek összefüggéseit figyelembe venni. A vizsgálatok eredményei alapján a tanulók tudása, iskolai teljesítménye és számos pszichikus és környezeti változó kölcsönösen hat egymásra, e kapcsolatok az életkor előrehaladtával jelentősen változnak, s az ezen összefüggéseket is figyelembe vevő, egy-egy kognitív terület fejlesztését szolgáló programok hatékonysága számottevően nagyobb. A szimpózium előadásai e kapcsolatrendszer néhány jellemzőjét ismertetik különböző empirikus vizsgálatok és egy fejlesztés eredményei alapján. Az első előadásban bemutatott kutatás célja az önszabályozott tanulásban szerepet játszó motivációs tényezők feltérképezése, valamint 5. évfolyamos tanulók önhatékonyságának magyarórákon történő fejlesztése volt. Az ezt követő előadás egy 7. osztályos tanulókkal végzett, a személyes ismeretelméleti meggyőződések és a tanulmányi teljesítmény összefüggéseit elemző vizsgálat eredményeit mutatja be. A harmadik előadás a fogalmazásképesség és az anya iskolai végzettsége közötti kapcsolatokat vizsgáló, 4., 8., 11. évfolyamos diákokkal és egyetemistákkal folytatott kutatás legfontosabb eredményeit foglalja össze. Az utolsó előadásban ismertetett empirikus vizsgálat során a szociálisérdek-érvényesítő képességek, az induktív gondolkodás, az osztályzatok és néhány családi jellemző kapcsolatát tárták fel 5., 8. és 12. évfolyamosok körében.