Das neue deutsche Patientenverfügungsrecht - Holzhauer Heinz (Acta Universitatis Szegediensis : acta juridica et politica, 2010)
A szerző egy BGB-t módosító, 2009. szeptember 1-től hatályos új törvényi rendelkezést vizsgál; az új jogintézmény azt a jogot szabályozza, hogy a súlyosan beteg személy kezeléséről vagy annak megszakításáról milyen körülmények között, milyen feltételek mellett lehet rendelkezni. Megtudhatjuk, hogy a kodifikációs előmunkálatokat hat éven át végezte egy interdiszciplináris alapon sze rvezett munkacsoport. Ez érthető és indokolt is, hiszen a kérdés nagyon összetett: a nagybeteg kezeléséről, végső esetben a passzív euthanázia helyzetébe torkolló állapot szabályozásáról kellett dönteni és a konklúziót normaszövegbe önteni. Súlyos erkölcsi, vallási, jogi, o rvosi és nem utolsó sorban financiális szempontokat is mérlegelni kellett. A jogalkalmazóra váró, megkerülhetetlen dilemmákat is elemzi a szerző; miként fog majd a bíró állást foglalni egy kezelés megszakításának jogszerűsége felől, az új szabályozás talaján? A törvénymódosítás ui. kissé körülményesen úgy foglal állást, hogy legalább négy személynek kell támogatnia nyilatkozatával a kezelés megszakítását: a beteg gondozójának, egy bírónak, egy további érintettnek és egy szakértőnek. A szerző k ritikusan értékeli az új jogintézményt; részint azért, me rta beteg feltehető akaratát alig veszi figyelembe, részint merta szigorú, egyszersmind összetett feltételrendszer a jogalkalmazás során súlyos jogbiztonsági problémákat vet fel. Rezignáltan állapítja meg a szerző, miszerint azon a törvényhozó úgysem tud változtatni, hogy a beteg autonómiájának alfája és omegája mindenképpen az eset orvosi megítélése marad.